Käsikirjoitus: HAYAO MIYAZAKI
Perustuu Tetsur Sayaman ja Chizuru Takahashin sarjakuvaan
Musiikki: SATOSHI TAKEBE
KUKKULAN TYTTÖ, SATAMAN POIKA
Ohjaus: GORO MIYAZAKI
Pannu kannu kiehumassa, laittakaa riisi
Kun aamu saa, jo ahkeroin
Tofu tässä hyllymässä, aamupala on ässä
Natta tää aamu soi
Näin muna tirisee ja kohta kello pirisee
On vesi parhainta juomista
Riisi lautaselle, misokeitto kupposelle
Nyt kaikki on jo valmista
On taas aika herätyksen
Ruokapöytä valmiina
Kaikki syövät aina iloiten
Kun ruoka maistaa ja aurinko paistaa
Yhteinen aamiainen
Teille laitoin sellaisen
Nyt sitä saa, nyt sitä saa
Toki nyt ensin te maistakaa vaan
Yhteinen aamiainen
Teille laitoin sellaisen
Nyt sitä saa, nyt sitä saa
Toki nyt ensin te maistakaa vaan
Huomenta. - Hyvää huomenta.
Onko Sora herännyt? - Peilailee yhä.
Huomenta. - Hyvää huomenta.
Olitko yövuorossa, Hokuto? - Ja taas ensi yönä.
Säästänkö sinulle päivällistä? - Kyllä, kiitos.
Täällä on hyvä palvelu. - Henkilökuntavaje...
Sukassa on reikä. - Jätä se ompelukoneen luo.
Taasko reikiä? - Sukat kutistuvat.
Tämä on sinulle.
Pakkaa minulle jättieväät, isosisko. - Syöt jo muutenkin tarpeeksi.
Riku, saat paistetun munani. - Kiva!
Tarvitset sitä enemmän, Hokuto. - Kuka se onkaan talon tohtori?
Hukutat kaiken soijakastikkeeseen. - Se on hyvää.
Niin on. - Älkää viitsikö.
Hirokouji, aamiainen on valmis. - Selvä!
Hyvää huomenta. - Huomenta.
Saat äitisi annoksen. - Kiitos.
Keitänkö teetä? - Olen jo juonut.
Hyvää huomenta. - Huomenta.
Kiitos.
Aloittakaa vain. - Hyvää ruokahalua.
Olet myöhässä. - En saa tukkaa hyvin.
Näytät oikein nätiltä.
Hyvää ruokahalua.
Oletko taas yövuorossa? - Olen.
Tämä on Hirokoujille. - Kiitos.
Minä lähden nyt. - Nähdään.
Huomenta. - Huomenta.
Haluatko kyydin? - Ei, kiitos.
Ei sitten. - Voisitko ripustaa pyykit?
Totta kai. Nähdään. - Hei sitten.
KONANIN LUKIO
Siinä hän on. - Huomenta.
Katso koulun lehteä. - Runo sinusta.
Kukaan muu ei nosta lippuja aamulla.
Miksi lähetät aatokset armoille tuulen?
Sinireunaiset lippusi liehuvat tänäänkin, luulen
Sen täytyy kertoa sinusta. - Niin kai.
Vai kertoo se Matsuzakista. Kokeile ensi kerralla pullopostia.
Mitä sanoit, matikkakerhon hyypiö?
Hän on aina kerhotalolla. - Niinpä.
Nouskaa.
Varasimme pöydän. - Nähdään siellä.
Nobuko, täällä! - Kamala nälkä.
Taasko currynuudeleita? - Pidän niistä.
Itselläsi on aina leipää. - Pidän leivästä.
Merin lounas näyttää hyvältä. - Kokeilisit sinäkin omia eväitä.
Ei onnistu. Ei ole aikaa väsätä evästä.
Mitä nuo nyt aikovat?
Hiiop!
Pudottakaa julisteet.
PURKAMISTA VASTAAN
Se katkesi! - Anna palaa.
Niin sitä pitää! - Upea temppu!
Katsokaa tänne.
Aika siistiä. - Onko kaikki hyvin?
Typerys.
Olen kotona. - Tervetuloa.
Kiitos, Tomoko. - Ei kestä.
Valmista tuli. Päivän kala oli halpaa.
Kiitos. Taidan uppopaistaa kalat.
Menen tapaamaan isoäitiä.
Isoäiti? Minä tässä. - Peremmälle.
Taas voittoa. Hoidat raha-asiat hyvin.
Tomokon palkka menee sinun pussistasi.
Olisin palkannut hänet ilman vuokralaisiakin.
Mutta onko sinulla liikaa töitä?
Olen huolissani.
En ole yksinäinen, kun talo on täynnä.
Mutta silti...
Nostat liput joka päivä. Se tekee minut surulliseksi.
Ikävöit varmasti isääsi.
Toivottavasti löydät jonkun. Silloin et tarvitse enää lippuja.
Rouva Matsuzaki? - Sisään.
Olen saanut työt tehtyä. - Kiitos.
Menen laittamaan päivällistä.
Melkoinen temppu. - Sanopa muuta.
Tytöt aikovat perustaa Kazaman ihailijakerhon.
Mikä kaveri hän oikein on? - Ainakin tarmokas.
Onko hänen nimensä Tarmo? - Senkin pöljä!
"Miksi lähetät aatokset armoille tuulen?"
Valakian naapurivaltiot -
Osmanien valtakunta ja Venäjä halusivat alueen itselleen...
PELASTAKAA KERHOTALO
Mer! - Sora? Mitä nyt?
Ostin tämän 30 jenillä.
30 jeniä tuosta?
Hän on ihana. Haluan nimikirjoituksen.
Tule mukaan. En ole käynyt kerhotalolla.
En minäkään. Enkä käy.
Ole niin kiltti. - Ei onnistu.
Minä pyydän, isosisko.
Jooko? Ole niin kiltti.
ÄLKÄÄ PURKAKO KERHOTALOA!
Mennäänkö?
Anteeksi... - Pilkut näkyvät selkeästi.
Ne muodostavat suoran viivan.
Ilmiselvä magneettikenttä. - Anteeksi...
Mitä? - Missä koulun lehden toimitus on?
Kolmas kerros, arkeologiakerhon huone.
Kiitos.
Eikö täällä koskaan siivota?
Niin? - Missä arkeologiakerho on?
Yläkerrassa. Kirjallisuuskerhon kyltti.
Kiitos.
Kas, tiedonjanoisia. Filosofiakerho odottaa teitä.
Pitkästä aikaa uusia jäseniä. Ponnisteluni eivät menneet hukkaan.
Itse asiassa etsimme arkeologiakerhoa.
Älkää ujostelko. Miten olisi eksistentialismi?
Vai onko Nietzsche enemmän mieleenne?
Kemian kerho häiritsee pohdiskeluamme!
Paetkaa, kun vielä voitte.
Suu soukemmalle, puistokemistit!
Me sentään teemme muutakin kuin vain puhumme.
Runoilijat, ammentakaa voimanne pilvistä ja valosta.
Näyttäkää meille tie uuteen ihmisyyteen.
Uuden ajan Kopernikus näyttää valon...
Yleinen kutsu. This is a high school student from Japan.
LATINALAISKORTTELIN SANOMAT
Siinä se on.
Matsuzaki? - Yamazaki.
Shun! Sait vieraita.
Moikka.
Kirjallisuus vai arkeologia?
Vai tulitteko läpyskämme toimitukseen?
Lopeta, Mizunuma. Käykää...
Kerhomme lopetetaan. - Meitä on vain kaksi.
Arkeologiakerho on tuomittu... - Tuota...
Saisinko nimikirjoituksen?
Tee tytölle mieliksi, sankari.
Suurkiitokset! - Kätesi...
Tämä ei tullut hypystä. Kissa raapaisi.
Kissa? - Tekisittekö sapluunoja Shunille?
Kampanjoimme kerhotalon purkamista vastaan.
Oletko Umin pikkusisko? - Sora Matsuzaki.
Auta sinä heitä. Käsialani on kamala.
Mitä sinä selität? Minä...
FYSIIKAN VÄLIKOETÄRPIT
Kuka opettaa kakkosluokalla?
Suzuki. - Sitten paperista on hyötyä.
Mizunuman tärpit menevät aina nappiin.
17 prosenttia menee onnen piikkiin.
Nähdään kuudelta.
Mennäänkö? - Joo.
Neiti Matsuzaki, saatan teidät ulos. Filosofi saattaa väijyä jossain.
Tästä loppuun asti.
Meidän on tehtävä jotain. - Kaikkien edeltäjiemme nimeen.
Kokous, Shun. Tuletko mukaan, Matsuzaki?
Vastustamme purkutuomiota.
Onko kello niin paljon? Valmista tuli.
Kiitos, siitä oli paljon apua.
Kokous!
Kaikki koolle! On kokouksen aika!
Olen kotona.
Tervetuloa takaisin. - Olen myöhässä.
Pilkkoisitko vihannekset muhennokseen?
Palasin koulusta. - Me odotimme sinua.
Riku, voisitko käydä hakemassa possua?
Nyt hetikö?
Sora? - Ohjelma alkoi juuri.
Etkö pyytänyt Tomokoa tuomaan? - Käytin lihat lounaisiin.
Laita riisit 10 minuutin kuluttua. - Joo.
Ostoksille menossa? - No joo.
Hyppää kyytiin. Kukkulan juurelleko?
Ei hätää, pystyn jarruttamaan, vaikka käsi on paketissa.
Miten kokous sujui? - Se jatkuu yhä.
Mutta minulla on kotiintuloaika.
Saitko paperin painettua?
No en. Teen sen huomenna ennen koulua.
Saanko kysyä yhtä juttua, Kazama?
Se runo lehdessä...
Mitä sanoit? - En mitään.
Kiitos.
400 grammaa porsaansuikaleita. - Kaksi mukaan.
Tässä. Se tekee 240 jeniä. - Kiitos.
Tervetuloa uudelleen.
Kiitos. - Syö.
Pitää tankata ennen kotimatkaa. - Missä sinä asut?
Satamassa. - Se on kaukana.
Nähdään.
Kiitos.
Hyvää.
Hiro? Saanko tulla?
Etkö voi hyvin?
Mene edeltä.
Tulen sisään, Hiro.
Vau.
Kun maalaan yöllä, värit ovat pielessä.
Se on kaunis.
Mikä tämä on?
Hinaaja. Se liputtaa sinulle takaisin.
Et taida nähdä lipputangolta satamaan.
Vastaako se viestiini?
Ruokaa...
Huomenta. - Hyvää huomenta.
Painettu. Sinulla on kaunis käsiala. - Kiitos.
Kuule...
Voinko olla muuten avuksi? - Totta kai.
En voi viipyä myöhään.
Voit tehdä sapluunoja kotona.
Haluatko tulla keskustelutilaisuuteen?
Valitettavasti tänään on kiireitä.
Heippa.
Odota, Mer. Haetaan jäätelöä. - Entä kerhon kokous?
Kaikki menevät keskustelutilaisuuteen.
Tänään on Tomokon vapaapäivä. Pitää mennä kotiin.
Sisään. Keskustelutilaisuus alkaa.
LATINALAISKORTTELI SÄÄSTETTÄVÄ!
Siinä on hyvä. - Tiukkaa tulee.
Oletko kotiin menossa? Minulla olisi kampelafileetä.
Otetaan niitä. - Tulee.
Joko äitisi on palannut? - Ei vielä.
Palaan myöhemmin. - Mitä nyt?
Rauhan aikaa on ollut kymmenen vuotta.
Tokion olympialaiset ovat pian.
Uusi aikakausi alkaa, Japani muuttuu.
Uusi yhteiskunta nousee raunioille.
Latinalaiskortteli pitää purkaa uuden kerhotalon tieltä.
Opiskelijat haluavat sitä!
Mer! - Mitä täällä tapahtuu?
En oikein tiedä.
Kysyimme oppilailta kerhotalosta.
80 prosenttia haluaa uuden talon.
Meidän on hyväksyttävä suunnitelma...
Olette kuin ikäloput päättäjämme. Juoksette kuin pässit narussa.
Hiljaa! Minulla on puheenvuoro!
Mitä prosenteista, kun olette väärässä?
Pölkkypäät! - Odottakaa vuoroanne!
Onko tämä enemmistön tyranniaa?
Ette tajua demokratiasta pätkän vertaa!
Haluatteko tuhota? Tuhotkaa omat päänne.
Minun puheenvuoroni!
Tuhoatte vanhan mukana kaikki muistot.
Ettekö välitä edellisistä sukupolvista?
Uuden palvojilla ei ole menneisyyttä eikä tulevaisuutta.
Demokratiassa pitää kuulla myös vähemmistöä!
Heittäkää anarkistit ulos!
Aloitusryhmitys!
Pitäkää pintanne, miehet!
Pois lavalta! - Olet mennyttä!
Se kukka valkoinen kauneudessaan
Mi kotimaasta mieleeni tuo muistojaan
Kun hyvästit mä sulta sain
Pois katsoit vaan ja olit aivan hiljaa
Näin vain hiuksesi
Suruni nousi nupusta loistoon
Kukka tuo valkoinen kotomaan
Suruni nousi nupusta loistoon
Kukka tuo valkoinen kotomaan
Mitä pidit? - Se oli upea kokemus.
Ja kiihkeä. - Keskustelut ovat sellaisia.
80 prosenttia kannattaa purkamista.
Mizunumalla ei ole toivoa. - Oikeastiko?
Astuin varjosi päälle
Auringonlasku värjäsi kukkulan laen
Epävarmoina kävelimme rinnakkain...
Ehkä voisitte siivota siellä.
Se on vanha mutta kiva rakennus.
Jos siellä olisi siistiä, tytötkin osaisivat arvostaa sitä.
Niin minä ainakin uskon. - Saatat olla oikeassa.
Mutta pojat arvostavat ajan patinaa.
Fysiikan tärpit saivat suuren suosion.
Kaikki odottavat matikan tärppejä, myös minä.
Kiitos. Sinusta oli paljon apua.
Näkemiin. - Nähdään taas.
Mer! Kiitos.
Voi ei, kalat!
...alkoivat laulaa. Opet menivät halpaan.
Mikään ei ole muuttunut kouluajoistani.
Mizunuma on opiskelukaverini pikkuveli.
Onko hänen isoveljensäkin nero? - Isosisko. Hän on astrofyysikko.
Siistiä. - Mitä täällä tapahtuu?
Mistä te puhutte? - Viskiä!
Parasta laatua. - Juodaan pois.
Leikkaan juustoa. - Se ei ole lapsille.
Mer, kutsutaan oppilaita läksiäisiini.
Ketä? - P-O-I-K-I-A.
Pokia?
Hei.
H - O - K- U - T... Hokuto.
Osaatko lukea merkinantolippuja?
Portti on auki. - Vieraat tulivat.
Selvä.
Voisit mennä naimisiin ja perustaa tänne vastaanoton.
Meidän pitäisi muuttaa pois.
Olet siinä vaiheessa naimisissa. - Alan etsiä miestä.
Löydät varmasti jonkun mukavan. - Kivasti sanottu.
Johtokunta on ongelma.
Rehtori on hyvä mies. - Mutta tuuliviiri.
Puheenjohtaja on vanha kettu. - Milloin rehtori aikoo lähteä?
Pärjäämme johtokunnalle, mutta tarvitsemme strategian.
Vaikka meillä olisi strategia, mitä oikein voimme tehdä?
Tarvitaan laseja. - Pesen niitä lisää. Vie se ulos.
Sushi on valmista. - Lopultakin!
Talo on Meiji-kaudelta. Tämä oli sairaala.
Isoisäni isä rakasti kissoja.
Tämä on eri maata kuin kerhotalo. Täällä on putipuhdasta.
Pidätte talosta hyvää huolta.
Suvussasi on lääkäreitä. Oliko isäsikin lääkäri?
Ei, hän oli merikapteeni.
Olet lähdössä laaksosta tiedän
Siksi mielemme jää ikävään
Aina kaipuuni suuren mä siedän...
Äitisi nai merimiehen.
Isovanhempani vastustivat sitä. He yrittivät estää äitiäni -
joten äiti karkasi isän kanssa vihille.
Ei hullummin. Äitisi on professori.
Opettiko isäsi merkinantoliput?
Kun olin pieni.
Isä sanoi, että lippujen avulla hän löytää aina kotiin.
Nostin ne joka päivä.
Annoin niiden liehua parvekkeella, kunnes isä palasi kotiin.
Joka ainoa päivä.
Sitten hänen laivansa upposi Korean sodassa.
Nostin liput silti joka päivä.
Mutta kun muutimme tänne, lipuille ei ollut paikkaa.
Itkin koko ajan, joten isoisä rakensi lipputangon.
Hetkinen vain.
Tämä oli isoisän vastaanottohuone. Nyt se on äidin työhuone.
Hienoja kirjoja.
Onko tässä perheesi? - On.
Onko hän isäsi?
Se on isoisä. Isä on tuossa.
Komea mies. Äiti tapasi hänet tuolloin.
Tämä kuva on suosikkini.
Yuichiro Sawamura?
Isäni. Matsuzaki on äidin tyttönimi.
Isosisko, Hokuto pitää puheen. - Tulemme heti. Mennään.
Olen kotona.
Olet myöhässä. Äitisi oli huolissaan.
Otatko päivällistä, Shun? - Olen syönyt.
ONODERA, SAWAMURA, TACHIBANA
Yuichiro Sawamura...
Tervetuloa. - Mitä tämä on?
Tervetuloa, vapaaehtoiset. Latinalaiskortteli on teidän.
Kiitos, että autatte säilyttämään -
kulttuurihistoriallisesti tärkeän talon.
Miehet, te hoidatte raskaimmat työt!
Aloitetaan!
Järjen pyhättöni!
Ei poikkeuksia. - Antaa mennä!
Nostetaan. Hiiop!
Ole varovainen.
Varokaa vähän!
1. ja 2. luokan matematiikka...
Vanhoja kokeita. - Tärppejä varten.
Hokuton loppukoe. Täydet sata pistettä!
Tule tilalleni. Kaikki on siirrettävä.
Minä tulen auttamaan.
Tässä, Matsuzaki. - Selvä.
Heitetään kaikki tarpeeton pois. Mizunuma käski tehdä niin.
Likaista. - Eikö täällä ole siivottu?
Ei ainakaan minun aikanani.
Otetaan huomenna sulkapallotytöt mukaan.
Kyllä, kiitos!
Sora, minä lähden nyt.
Selvä. Tulen päivällisaikaan.
Tapahtuiko jotain? - Ei niin mitään.
Huomiseen. - Joo.
Isä, minulla olisi kysymys. - Olen töissä. Nopeasti sitten.
Onko Yuichiro Sawamura oikea isäni?
Olemme puhuneet tästä.
Sinä olet poikani.
Oli myrskyinen ilta, kun Sawamura toi sinut.
Hänellä oli perherekisteri mukana.
Olimme juuri menettäneet lapsen.
Äitisi alkoi hoivata sinua heti. Hän ei halunnut luopua sinusta.
Sawamura oli hyvä merimies.
Hänen aluksensa upposi Korean sodassa.
Hän auttoi meitä kuolemaansa saakka.
Muistutat häntä päivä päivältä enemmän -
mutta olet silti meidän poikamme.
Kiitos.
Onko alus siellä? - Ei vielä.
Ehkä se ei tule tänään.
LATINALAISKORTTELI HERÄÄ HENKIIN
Hokuto? - Käy sisään, Mer.
Olet lähdössä. - Kiitos kaikesta.
Haluaisin tulla saattamaan. - Ei tarvitse.
Tulee ikävä sinua.
Tulen käymään täällä. Lähde sinä kouluun.
Onnea Kazaman suhteen.
Pärjäile.
Ylimääräinen painos!
Terve. Tässä sinulle lehti.
Ylimääräinen painos! - Apua tarvitaan.
Uudistunut Latinalaiskortteli!
Tulen taas tänään. - Kiitos.
Huomenta. Olet työn touhussa.
Nähdään talolla. - Tässä, Matsuzaki.
Ylimääräinen painos!
Lukekaa Latinalaiskorttelin Sanomat!
Ylimääräinen painos!
Seuraava etiketti.
Hän on niin rohkea!
Mahtavaa. - Mennään.
Sano suoraan, jos et pidä minusta.
Yuichiro Sawamura on oikea isäni.
Tämä on kuin kehnosta melodraamasta.
Mitä tarkoitat? - Varmistin asian kaupungintalolta.
Silloinhan... - Olemme sisaruksia.
Mitä me nyt teemme?
Unohdamme tunteemme toisiamme kohtaan.
Ollaan ystäviä niin kuin ennenkin.
Tapahtuiko Merille jotain koulussa?
Ei kai. En ainakaan usko.
Oletko varma? Päivällisellä oli outo tunnelma.
Ja hän oli litimärkä. - Jotain on tapahtunut.
Hän tuli myöhään kotiin.
Menetkö kylpyyn? - Jätän väliin.
Oletko vilustunut?
Umi...
Umi!
Huomenta, Umi. Nukuitko hyvin?
Äiti? Milloin sinä palasit?
Mitä? Olen ollut täällä koko ajan.
Umi, nostan liput. Tule auttamaan.
Isä?
Nyt viivyn kotona pitkään.
Olet jo iso tyttö.
Tältä mieheltä saa tarvikkeita. Hän on rakennusalalla.
Ei ilmaiseksi. - Yhtiöllä pyyhkii hyvin.
Toivottavasti voitatte. - Kiitos.
Uskomatonta. - Kaikki on Hokuton ja Merin ansiota.
Mer tuo meille onnea.
Työn iloa. - Päivää.
Tämä on oikea rakennustyömaa.
Mitä sinä teet? - Tuota...
Anna se tänne. Tuota menoa siitä ei tule koskaan valmista.
Uskomatonta! - Isäni on rappaaja.
Niin kaunis... - Anteeksi mitä?
Tarkoitan seinää. - Mitä?
Hei. - Siinä kaikki tältä päivältä.
Kiitos. Etkö joudu menemään kotiin?
Sora tuuraa minua. Voinko jotenkin auttaa?
Tekisitkö tämän? - Sopii.
Käykö ylihuomiseksi? - Käy. Siitä on paljon apua, kiitos.
Näkemiin. - Näkemiin.
VIERAILE UUDESSA KERHOTALOSSA
TYTÖT VASTUSTAVAT PURKAMISTA
VÄLIKOKEEN TULOKSET
TÄRPIT OSUIVAT OIKEAAN
ENEMMISTÖ VASTUSTAA PURKAMISTA
Valmiina...
Odota, Mer.
Shun, huonoja uutisia. Johtokunta päätti purkaa kerhotalon.
Rehtori ei kuuntele järkipuhetta.
Raadoimme talon eteen. - Eivätkö he tule käymään?
Silloin he joutuisivat syömään sanansa.
Vallataan rehtorin kanslia!
Marssitaan puheenjohtajan juttusille.
Tarkoitatko Tokumaru-säätiötä? Se on vaikeaa.
Mizunuma ja Kazama! Menkää te! - Joo, menkää!
Mizunuma, lähdetään Tokioon.
Mizunuma... - Ole niin kiltti.
Mizunuma!
Mennään sitten. Mer, sinä tulet mukaan.
Näytä niille, Mer.
Onnea huomiselle, isosisko.
Hyvää huomenta. - Huomenta. Lintsaatko koulusta?
Kerroin eilen, että olen tänään poissa.
Hyvä. Lähdetään sitten.
TEE TOKIOSTA KAUNIS OLYMPIALAISILLE
Tehdään parhaamme.
Niinpä.
Onko sovittua tapaamista? - Vetoamme suoraan puheenjohtajaan.
Jotain suorasta vetoamisesta.
Kyllä, Konanin lukion oppilaita.
Kolme.
Asia selvä.
Hissillä neljänteen kerrokseen. Odottakaa siellä.
Neljäs kerros. - Yhden teistä pitää kirjautua.
Oletteko Konanin oppilaita? - Kyllä.
Puheenjohtaja on kiireinen.
En voi taata, että tapaaminen järjestyy.
Anteeksi häiriö. Toivomme, että hän ehtii tavata meidät.
Tuhlaatte ehkä aikaanne, mutta voitte jäädä odottamaan.
Me odotamme.
Kimuralla on parhaat anpan-leivonnaiset.
Nakamura on ykkönen. - Mitä? Et tiedä anpaneista mitään.
Kiitos.
Asia on selvä kuin pläkki.
Käykää sisään. - Selvä.
Kyllä... - Anteeksi häiriö.
Niin, niin. Vai sillä lailla.
Käykää istumaan. Tulen kohta.
Niinhän se on. Sano hänelle terveisiä.
Kyllä, kyllä.
Istukaa.
Miksi te nuoret ette ole koulussa? - Me karkasimme.
Vai karkasitte? Olin itse samanlainen.
Tulitte tänne kerhotalonne takia. - Kyllä. Tulkaa katsomaan sitä.
Me pyydämme. - Tervetuloa vierailulle.
Millä luokalla olet? - Toisella. Olen Umi Matsuzaki.
Autan tekemään koulun lehteä.
Miksi välität siitä vanhasta röttelöstä?
Kaikki pitävät talosta. Me laitoimme sen kuntoon.
Tulkaa itse katsomaan.
Vai laitoitte sen kuntoon...
Mitä isäsi tekee työkseen?
Hän oli merikapteeni Korean sodassa. Hänen aluksensa ajoi miinaan.
Oliko se kuljetusalus? - Oli.
Vai niin.
Äitisi joutui kasvattamaan sinut yksin.
Hän teki hyvää työtä. - Kiitos.
Hyvä on, minä tulen.
Kiitos.
Minä tässä. Kerro huomisen ohjelma.
Se on vasta illalla.
Siirrä loput perjantaille.
Tulen huomenna iltapäivällä.
Sovin rehtorinne kanssa virallisesta tutustumiskäynnistä.
Mukava mies. - Älä vielä innostu.
Onneksi tulimme.
Käyn setäni luona. Huomiseen.
Mitä teet valmistumisen jälkeen?
On varaa vain julkiseen yliopistoon.
Entä lehti? - Löydän jonkun tilalleni.
Mitä sinä aiot tehdä? - En ole päättänyt.
Haluaisin olla lääkäri.
Kirjoititko sinä sen runon?
Näin lippusi isän hinaajasta.
En näe puutarhasta satamaan.
Siksi en huomannut, että vastasit.
Kazama...
Minä... minä...
Nostin liput päivittäin merkiksi isälle.
Uskon, että hän lähetti sinut luokseni.
Olen rakastunut sinuun, Kazama. - Mer...
Vaikka olisit veljeni, rakastan sinua silti.
Minäkin olen rakastunut sinuun.
Olen kotona.
Hyvää ruokahalua. - Äiti!
Tulin kotiin, Umi.
Tervetuloa. Millaista Amerikassa oli?
Opin paljon joka päivä.
Onko sinulla poikaystävää, Sora? - Ei vielä.
Tämä on herkullista, äiti. - Se on kuivalihaa.
Onko tämä possua? - Paketissa lukee "naudanlihaa".
Äiti?
Olet myöhään valveilla.
Minulla olisi kysyttävää. - Kysy pois.
Minua ei väsytä -
ja kirjojen lajitteleminen piristi lisää.
Koulussa on poika nimeltä Shun Kazama.
Hän oli täällä Hokuton läksiäisissä. Näytin isän valokuvan.
Kazamalla on sama kuva. Hänen isänsä on Yuichiro Sawamura.
Tämäkö kuva?
Se on monimutkainen juttu.
Karkasin isäsi kanssa vihille. Muistatko?
Ensimmäinen kotimme oli pieni asunto toisessa kerroksessa.
Yuichiro oli paljon poissa.
Odotin sinua ja suoritin tutkintoani.
Nautin opiskelusta. Halusin pärjätä.
Tervetuloa takaisin.
Yuichiro, kenen vauva tuo on? - Tachibanan poika on nyt meidän.
Tachibana kuoli laivalla, joka oli palaamassa sodasta.
Vaimo kuoli synnytyksessä, ja atomipommi tappoi sukulaiset.
Meidän on adoptoitava poika.
Yuichiro rekisteröi vauvan pojakseen ja toi hänet kotiin.
Se oli yleistä sodan jälkeen.
Mutta olin jo raskaana. En olisi voinut kasvattaa lasta.
Yuichiron ystävä oli menettänyt lapsen -
joten annoimme pojan pois.
Onko hänellä kaikki hyvin?
Se on hyvä kuulla.
Isälläsi oli hyvä sydän, mutta hän toimi ajattelematta.
En olisi valmistunut ilman hänen apuaan.
Entä jos Kazama onkin oikeasti isäni poika?
Yuichin lapsiko?
Haluaisin tavata hänet. Muistuttaako hän kuvan miehiä?
Umi...
Me lähdemme nyt. - Nähdään.
Tervetuloa Latinalaiskortteliin.
TERVETULOA, HERRA TOKUMARU
En arvannut, että tämä on näin hieno.
Kiitoksia.
Mitä te opiskelette?
Olemme tutkineet auringonpilkkuja kymmenen vuotta. - Kymmenen vuotta?
Mitä olette saaneet selville?
Aurinko on vanha, ja elinikämme on rajallinen.
Mitään ei ole vielä selvinnyt. - Erinomainen vastaus.
Filosofiakerho?
Ettekö haluaisi tuliterän kerhotalon esimerkiksi nuorille jäsenille?
Filosofeille riittää pelkkä tynnyri!
Diogenes?
Rehtori, teillä on melkoisia oppilaita.
Siltikin... - Shun Kazama?
Haloo, isä? - Se valokuvan kolmas mies on täällä.
Hän osaa kertoa isästäsi, mutta laiva lähtee neljältä.
Hän on lähdössä ulkomaille. Tule heti!
Aallot tummat jos näin kuohuaa
Hyökyen uhkaa koko maailmaa
Pidä silloin pintasi
Heikot pinnan alle vajoaa
Lailla kuin jylhän vuoriston
Meidän huiput kohoaa
Saapuvat rankat tuulet
Ne meitä saavat vielä tuivertaa
Aallot tummat jos näin kuohuaa
Hyökyen uhkaa koko maailmaa
Pidä silloin pintasi
Heikot pinnan alle vajoaa
Nyt ymmärrän kerhotalon merkityksen.
Kulttuurimme on tärkeä osa koulutusta!
Etsin toisen paikan uudelle kerhotalolle.
Jippii!
Sinä teit sen, Mer! - Hienoa!
Kerrassaan suurenmoista!
Sitten seuraavan kokeen pariin.
Kiitos sinulle, Mer. - En tehnyt mitään ihmeellistä.
Talon korjaaminen oli sinun ajatuksesi.
Kiitos, Mer. - Kiitos.
Hyvin tehty, Mer.
Mer!
Komea pari.
Pyydän anteeksi. Heillä on tärkeää menoa.
Siksi he joutuivat lähtemään.
He karkasivat. On hienoa olla nuori.
Kazama!
Gen! - Umi?
Ei hätää. Pääsette ajoissa perille.
Jatketaan juosten. - Kiitos.
Onnea matkaan, Umi!
Kiiruhda, Shun!
Kiitos.
Tuo on isäni hinaaja.
He ovat täällä, kapteeni.
Siirretään lähtöä vartilla.
Sinä olet Tachibanan poika.
Ja sinä olet Sawamuran tytär. Olette upeita nuorukaisia.
Onko sinun nimesi Shun? - On.
Isäsi nimi oli Hiroshi Tachibana. Eturivi, neljäs oikealta.
Sawamura on hänen vieressään.
Olimme läheisiä ystäviä.
Pääset kunniapaikalle, Tachibana.
Miksi minä? - Olet johtajamme.
Hyvä on sitten.
Älkää kuolko ennen minua. - Samat sanat.
Valmiina.
Olin merillä, kun vanhempasi kuolivat.
Muuten olisin tehnyt niin kuin Sawamura.
Kun näen teidät, näen vanhat ystäväni.
Kiitos siitä. Teitte minusta onnellisen.
Laiva katoaa mereen kimaltelevaan
Sen sumutorven hyvästit kuulla saan
Jos laskeudun kukkulalta polkua pitkin
Tunnenko tuulessa kesän väritkin?
Rakkauteni on melodia hento
Sitä laulan korkealta ja matalalta
Rakkauteni on lokin lento
Se lentää korkealla ja matalalla
Jos kutsun sua aikaan iltaruskon
Rakkaani näen, niin uskon
Polulla oksat heiluvat mukana tuulen
Niiden hyvästiksi vilkuttavan luulen
Vanha kappeli, tuuliviiri
Kesän väreissä hehkuu elon piiri
Eilinen rakkaus on kyyneleitä vain
Ne kuivuvat hiljalleen poskiltain
Huominen rakkaus kertosäkeenä toistuu
Sen sanat tuskin mielestäni poistuu
Jos sut auringonlaskun aikaan nään
Saanko syliisi painaa pään?
Suomennos: Janne Mökkönen Broadcast Text International
Laulujen sanat: Janne Mökkönen / Pekka Lehtosaari
Kohti parempaa maailmaa www.cinemamondo.fi